EKS SA KAE, VASTLAD!
Nii.
Maa on minu oma? - Sinu.
Peremees olen mina? - Sina.
Aga renti sa ei maksa.
Kuidas nii? Näed?
Maa eest, vee eest.
Aga lume eest?
Lume eest samuti. Sel nädalal makstud.
See oli enne uut aastat?
See oli siis mulluse lume eest. Aga selle aasta?
Vein?
See on või.
Mida nina tunneb?
Soolatüügast? - No-no!
Nina tunneb, et ees on vastlad. Maksad võiga.
Võta. Ja kirjuta alla.
Kuhu see panna?
LADU Sinna.
Las olla seal, kuni vastlateni. - Misasja?
Ootame ära, ütlen, kui vastlad, siis...
Mida?
Kui on tulnud vastlad, siis...
Kuhu tuleb?
Mine sa kah õige...
Kuule, aga kes see Vastlad on?
Kes on Vastlad? Kunas ta tuleb?
Seis! Kes see tuleb? - See olen mina, Vastlad.
Noh, tulidki. - Tulin.
Sinu oma? - Minu.
Võta siis. - Võibolla hiljem?
Vaata aga sind! Nagu mul muud teha poleks, kui sinu vara valvata?!
Olgu siis.
Vaata aga! "Olgu"!
Tema jalutab niisama, aga mina muudkui valvaku!
Vaata jah! Vaata aga, milline linnuke!?
Vaata siis, arvas, et leidis lolli.
Mida sa siin soiud? - Näed sa siis, tuligi see Vastlad.
Nii kui käskisid, andsin või ja...
Mida? - Või.
Sellele seal. Selline tähtis!
Kes? - Vastlad.
Näed selline - pisike, aga kaval.
Mida sa, mida sa, mida sa tegid?!
Aga mida, mida siis?
Mis siis?
Poissi nägid? - Jooksis mööda. - Kas saan kätte? - Ega vist.
Kuni sinu hobune neljal jalal - üks, kaks, kolm, neli.
Poiss aga kahel - üks, kaks, üks, kaks!
Las ma valvan su hobust, aga sina jookse. Üks, kaks, üks, kaks, üks, kaks.
Nõõ!
Üks, kaks, kolm, neli, üks, kaks, kolm, neli,
üks, kaks, kolm, neli. Üks, kaks.
Jutustas Pastella